EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ytterligare ett mord skedde
på Pye Street igår kväll. Stämmer inte det?
Jag såg honom fly, kommissarien.
Mördaren vi letar efter är John Marlott.
Gå hem, Joseph. Du är tagen ur tjänst tills vidare.
Ett skepp med timmer och is var väntat i hamnen för tre veckor sen.
Det anlände aldrig.
Jag har blivit inbjuden till en stor fest ikväll.
Frederick Dipple.
Jack Martins.
Vad skrämde dig häromkvällen?
Det finns ett rum där han...
...förvarar alla sina apparater.
Och det fanns en konstig bok
och en dörr som inte kan öppnas.
Dipple
och dekanen i Westminster
konspirerar för att städa upp Pye Street innan marken säljs.
Esther, jag kan inte vakna imorgon
och veta att du aldrig återvänder till detta hus.
Jag kommer återvända.
FRANKENSTEINS ARV
Det kanske är sant som de säger,
att stanken vid kungens säng är värre än i slummen.
Men det är också sant att kungen snart är död.
I dessa svåra tider kräver vår regering stödet av de bästa männen.
I sin ungdom,
en idealistisk filantrop,
nu har hans behandlingar och botemedel gjort honom
till hans generations mest visionära vetenskapsman.
Gentlemän,
lord Daniel Hervey.
Tack, sir Robert.
Jag ber om ursäkt för de många ryktena kring min frånvaro.
Det är en ära att återvända till det offentliga livet
som en passionerad förespråkare för sir Roberts stadsplaner.
Detta djärva program för social förbättring och reform i Westminster...
Lag, ordning
och folkhälsa för alla.
Inga undantag.
Inte ens för kyrkan.
Det blir en ära att övertyga prins William
om att sir Roberts planer är mer än en vision.
Han behöver bara titta ut genom fönstret och se förändringarna
som redan har gjorts.
- En kropp har hittats i floden, sir. - Va?
Varför? Vem gjorde det här?
Mr Martins?
Jag har oroat mig för dig.
Du är inte säker med mig.
Låter du mig hjälpa dig?
Om jag lät dig...
...skulle du dö,
precis som alla andra.
Du är inte ensam med den plågan.
De mördades, Esther.
Och dessa spöken...
De förföljer mig,
men jag kan inte hjälpa dem.
Jag vet inte vad de vill.
Du är trött.
Du är kall.
Lämna mig!
Ta din välgörenhet nån annanstans.
Ge det till nån som förtjänar det mer än jag.
Då så.
Gentlemän,
inspektörens hals var avskuren från öra till öra.
Hans hjärta har tagits.
Omkretsen på knivmärkena på bröstet
samt hur exceptionellt skickligt organet avlägsnats
antyder...
...att hjärtat avsågs förbli intakt
när det avlägsnades från torson.
Jag vill även tillägga
att trots att Themsen inte är känd för att vara varm
visar inspektör Nightingales lik tecken på att...
...nyligen har tinats...
...från fryst tillstånd.
Kommissarien,
visar Nightingales sår några likheter
med dem på de mördade prästerna?
Jag kan inte uttala mig om de första offren.
De obduktionerna utfördes privat.
Men tidningarna rapporterade
att prästerna var lemlästade.
Det läste jag också, sir.
Men vi vet att det var falsk information från Grub Street.
Förlåt, jag menar pressen.
Berätta om händelserna
som ledde till upptäckten av inspektör Nightingales kropp?
Nightingale sa att han såg mördaren fly
från Cornelius Spences hus.
Han kände igen honom.
Och vem trodde han det var?
Kommissarie John Marlott, sir.
John Marlott?
Rätta mig om jag har fel, men...
...hängdes inte John Marlott
framför hundratals vittnen?
Jo, det gjorde han.
Vad gjorde ni sen?
Jag tog honom ur tjänst.
Konstapel Bircher såg honom senare på sin runda.
Han sa att han yrade, han förstod ingenting.
Det var sista gången nån såg honom innan vi hittade kroppen.
Tack, mr Treadaway.
Det är min slutsats
att inspektör Nightingale uppsåtligt mördades.
Och enligt min mening,
om han letade efter den som mördade
prästerna,
så var det den sanne mördaren
som tog hans liv
och gjorde sig av med kroppen
och ännu inte har fångats.
Mr Marlott?
Vad sägs om en drink?
I fängelsecellen,
när du sa att du var oskyldig till mordet på Flora,
trodde jag dig även fast jag inte fann bevisen.
Jag tror inte att du är ansvarig för hans mord nu.
Jag svek honom.
Kanske.
Men du har inte svikit mig än. Och nu
tror jag att du är den enda jag kan lita på. Så här är det.
Lord Hervey lever
och är tillbaka i London.
Han har setts lämna Westminsterpalatset mer än en gång.
Vänta!
Han tog en vagn. Jag vet inte vart.
Vad gjorde han där?
Han jobbar för Peel. Din tur nu.
Tror du fortfarande att Hervey på nåt sätt
- är ansvarig för brotten? - Det gör jag.
Vi kanske kan kasta ljus på saken tillsammans.
Du frågade vem källan var
som gav mig prästernas obduktionsrapporter.
Det var dekanens obducent, Renquist.
Så han förfalskade dem.
Ja.
Precis.
Varför vill en obducent dölja nåt sånt?
Och för vem?
Det där är obducentens bårhus.
Ska jag sköta snacket eller...
Mr Marlott?
Jag sköter snacket då?
När har du inte det?
Ingen får störa. Förstått?
Inte mycket till avskildhet.
- Vem är det här? - Jag är inspektör Nightingales vän.
- Då har ni fel obducent. - Jag håller inte med.
Du ljög för mig, Renquist.
De mördade prästerna lemlästades inte.
Deras hjärtan skars ut.
Du förfalskade obduktionsrapporterna
och desinformerade mig.
Förlåt mig, men...
...det är allt ni är bra till.
Kanske.
Men jag är bra på annat.
När jag skriver din dödsnotis
ska jag se till att dra ditt rykte i smutsen.
Dödsnotis. Bra.
Vem sa åt dig att dölja att hjärtana avlägsnats?
Här är problemet.
Om jag berättar det
är jag en död man.
Vi är alla döda män.
Säger namnet Daniel Hervey dig nåt?
- Prata. - Marlott, sluta!
Prata.
Marlott?
John Marlott?
Då är det sant.
Och de säger att du är en mördare.
Du borde skämmas.
Vad är isen till för?
Begravningsentreprenörerna använder den.
Till vad?
Till att förvara organ.
Förlåt.
Jag kunde inte hindra det.
Jag är nästan klar med arbetet. Det är bättre snart.
Jag bryr mig inte om arbetet, det vet du.
Jag vill inte att du ser mig så här.
Jag vill det.
Åker du iväg?
Kom inte närmare.
Snälla.
Följ med mig.
Du säger det för att du åker.
Är det vad du tror om mig?
Följ med mig.
Som vad?
Din sömmerska eller älskarinna?
Som min fru.
Varför tror de rika att de kan lägga sig i våra känslor, sir?
Jag kan inte samlas på.
Mitt arbete är slutfört.
Han är sju år.
Han har ett skosnöre...
...oknutet. Han kommer aldrig knyta det.
Han har brunt hår
som faller ner i ögonen.
Och den röda bollen...
Han älskar att leka.
Han vill leka.
Vad gör du?
Din son...
...längtar efter att du ska se honom lika tydligt som...
...han ser dig,
och lika tydligt som jag ser honom
just nu.
Han var alltid vid din sida.
Han lämnade den aldrig.
Nej. Håll dig borta från mig!
- Lyssna. - Håll dig borta.
Ditt experiment besökte mig.
Var det givande för honom?
Jag sa ingenting.
Men han kommer snart hitta dig, som du förutsåg.
Det kommer de andra också.
Kungen överlever inte veckan och när han dör
tror jag att vi förlorar hans beskydd.
Allt som du har lärt mig...
Alla hjärtan jag har skurit ur på din begäran...
Alla vägar leder till oss.
- Lugna dig. - Men lagen kommer efter oss, Daniel!
Inte om vi skickar dem till Frederick Dipple först.
Hur?
Dipple tänker åka till kontinenten i hemlighet.
Då kastar vi honom till vargarna.
Hur kan jag vara säker på att samma sak inte händer mig?
Kommer du ihåg hur du blev angripen i skolan?
Vem skyddade dig?
Har jag inte alltid skyddat dig?
Walter, du har delat mina upptäckter.
Våra namn kommer ligga sida vid sida.
Jag behöver bara lite mer tid.
"Min älskade son,
jag har offrat allt jag har
så att jag kan höra ditt dyrbara hjärta slå i all evighet.
Ha denna formel nära ditt hjärta.
Den innehåller hemligheten till evigt liv.
Farväl, rare pojke."
Det är Maggs plats.
Den är upptagen.
Stick.
Jag ser inte nån.
Det är för att han är död.
Det är hans likvaka.
Jag ser honom inte.
Jag vet vem du är.
Likbärare.
Du levererar väl is?
Vadå då? Vad vill du ha?
Mitt jobb?
Har du hört talas om Frederick Dipple?
Han importerar timmer och is till London.
Säljer du isen åt honom?
Var förvarar han det?
Jag var tidigare lakej till Edmund Keen.
Det stämmer. Skådespelaren.
Tills han såg mig stjäla hans silver.
Jag lärde mig en läxa
och nu jobbar jag för Dipple.
Han betalar bra, bättre än att gräva upp kistor.
Och det där tar mig knappt halvvägs dit jag ska,
för detta är en vaka.
Berätta var han förvarar isen
och när jag är klar med honom
är isen bara din.
Så prata. Innan den smälter.
Det finns ett torn vid epidemigropen.
Känner du till det?
Det tillhör Frederick Dipple.
Där förvarar han sin is.
Jag älskade honom, Tatty.
Tänk om jag hade nåt med hans död att göra?
Hur?
Jag sa till Joe att jag hade en olustig känsla
gällande mr Dipple.
Vi har alla olustiga känslor om våra arbetsgivare. Vem har inte det?
Nej, lyssna. Jag såg en man...
...i Dipples hus.
Han hade nåt fuffens för sig, det vet jag.
Jag sa det till Joe.
Har du upplyst polisen?
Nej.
De skulle inte ta mig på allvar.
Ingen tar mig på allvar.
Joe kanske skulle gjort det!
Kom igen!
Miss Pickett, jag är rädd
att konstiga ljud i din arbetsgivares hus
inte är tillräckligt för att sparka in dörrar.
Men det var inte allt.
Queenie.
Han hade en bok.
En konstig bok.
Den hade en lös sida med en teckning av ett mänskligt hjärta.
Jag svär på att det var blod på sidan.
En dörr som jag inte har nyckel till och en udda typ
som försökte ta sig in.
- Jag vet hur det låter, men... - Bircher.
Tack, miss Pickett.
Jag ska ta det du sagt i beaktande.
Min konstapel visar er ut.
Dekanens nattvakter tänker
gripa inspektör Nightingales mördare innan vi gör det.
Om de lyckas tas vår auktoritet ifrån oss.
Och ni har inga ledtrådar?
Nå?
Eller är dekanens bedömning av våra förmågor korrekt?
- Vi har en ledtråd, sir. - Jaså?
Nightingale fick ett tips
från Frederick Dipples hushållerska.
Dipple?
Hon beskrev en man som gömde sig hos Dipple,
som Nightingale trodde var...
Ja?
- John Marlott. - Marlott? Snälla.
Säg inte att ni uppmuntrar denna galenskap.
Det är inte bevisen jag uppmuntrar.
Det är det faktum att Nightingale
kanske besökte mr Dipple.
I såna fall kan vi följa honom därifrån.
Dipple.
- Okej. - Sir.
- Kommissarien. - Sir.
Med en mäktig man som Dipple
räcker inte "kanske."
Ja, sir.
Folk som har känt mig för länge
ser på mig med en speciell blick.
Det är nåt med mig som de...
...inte kan placera.
En fråga som de inte vågar ställa.
Samma blick som du har nu.
Samma blick som jag har flytt kontinenter för att undvika.
Men för dig kan jag inte det.
Så fråga mig.
Kan du se min son?
Och han är här nu?
Jag känner honom inte.
Blunda.
Det här är galenskap!
Varför låter Gud dig se honom och inte mig?
Gud har inget med det att göra.
Det finns fler möjligheter på den här jorden
än vad du kan drömma om.
Det finns ingen död.
Nej.
Det finns bara liv.
Liv kan andas sig in
i vad som helst.
Jag kan visa dig.
Du kommer se honom, jag lovar.
Hur?
Hur...
Vänta på mig här.
Älskling...
Snälla.
Mr Dipple.
Jag är kommissarie Treadaway från polisen.
Det här är konstapel Bircher.
Vi har fått information
om en av våra inspektörers död.
Vi vill ställa några frågor.
Vänligen följ med ner till stationen, sir.
Det är sir Robert Peels personliga begäran.
Sam?
Jag är här, älskling.
Mamma är här.
Var inte rädd.
Frederick vet att jag är här.
Min mamma brukade sjunga mig och min syster till sömns.
Jag vill er inget illa.
Motsatsen.
Verkligen.
Vem är ni?
Den som kan visa er hur.
Ni har aldrig haft nåt med inspektör Nightingale att göra,
affärer eller annat?
Han har aldrig besökt ert hus?
Jag brukar inte bjuda hem poliser.
Ni kan fråga miss Pickett men...
...det kanske ni gjort.
Är ni intresserad av människans anatomi?
Det beror på människan och vilken del av deras anatomi.
Vad sägs om hjärtan?
Jag är samlare.
Jag är intresserad av allt.
Brittisk lag är väl fascinerande, kommissarien?
Alla egenheter om vem den skyddar
och vem den straffar.
En mans rättigheter är av största vikt.
Men en gentlemans rättigheter
är heliga.
Hur väl kan ni lagen, kommissarien?
Idiot.
Vad tror du?
Han sitter som på nålar.
Var är vi?
Platsen där ni kommer återfödas.
Jag tvingar er inte.
Det här är ert val.
Det är en alldeles för värdefull gåva för att inte vara det.
Vilket val?
Att dö?
Att omvandlas.
Att återförenas med ert barn.
Inte i himlen,
utan här.
På jorden.
Nu.
Ni är inte den första,
som Frederick själv
vet alltför väl.
Och ni känner redan den andra.
Men inte lika bra som jag gör.
Tillåt mig
att berätta sanningen om mr Martins.
Men vi börjar
med hans riktiga namn.
Det är inte Guds vilja.
Det finns inget sånt.
Bara likgiltighet.
Tror du att jag bara levererar is till honom?
Det är slut med dig, likbärare.
Det är upp till oss att slå tillbaka.
Och återuppliva vad vi har förlorat.
Joseph?
Jag trodde inte du skulle komma.
Jag trodde du hade somnat in.
Är du skadad, sir?
Jag har vaktat dem sen solnedgången, som du sa.
Jag har varit som en igel.
Tiden går, sir.
Hur länge ska du vänta?
Förlåt, Joseph.
Förlåt.
Jag fördömde din själ.
Jag fördömde Floras, allas...
Förlåt mig.
Förlåt mig, sir.
Förlåt mig.
Joe?
Kommer du, Joe?
Jag har mina order.
Valet är ert.
- Marlott? - Esther.
- Nej. - Du kommer för sent, John.
Vad de än har lovat dig
så ljuger de.
Nej!
Låt mig hjälpa dig.
Du!
NÄSTA AVSNITT
Förstår du nu?
Du är inte den enda.
Du och jag är som bröder.
Svara på frågan!
- Hur många fler har du dödat? - Offer är nödvändiga.
Dekanen i Westminster?
Har blod på händerna.
Frederick Dipple dödade en av våra egna.
Ikväll slutar vi inte förrän vi har tagit honom.
Du lovade mig formeln.
Ge mig den.
Jag behöver den!
Bort från gatorna!
Stanna inomhus!
Jag kan inte leva utan Esther.
En dag kommer du förstå
att du inte kan det heller.
Gud kommer döma dig för det här.
Han kommer döma dig för det här.
Undertexter: Anna Hiebsch